Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gandrīz galā. Tikai vēl mazs lēciens.
Vai tamlīdzīgi.
Tu pats gribēji nākt līdzi.
Tikai vēl mazliet
augstāk.
Heihej?
Kā?
Kaut ko dzirdi?
Šeit ir jābūt citiem cilvēkiem.
Citiem ciematiem.
Pienāks diena, kad kāds atsauksies.
Nekad nemainies.
Heihej!
Mīļais, skaistais cālīt!
Vienreizēji!
Ko jūs vēl gaidāt?
Dodamies mājās!
Mēs atgriežamies!
Burājot no apvāršņa malas
Mūs gaida mīļās mājas
Tās jau tālē vīd Zilajā rīta debesjumā
Mēs atgriežamies!
Tālos krastos viesojušies
Nu mājās atgriezušies
Ar zemi un jūru sirdī saistījušies
Beidzot atgriežamies!
Pie savām īstajām saknēm
Pie īstajām saknēm
Ceļojuši jūras tālēs!
-Atgriežamies! -Ciematā, pie kura sirds saistās
Kur auž pūķus, ar ko laisties
Top jaunas mājas, aug saime
-Mūsu jau ir tik daudz! -Atgriežamies!
Celsim jumtu vēl augstāk!
Es gaidu pensiju.
Senči par mums būtu lepni
Nu atgūti dārgumi seni!
Beidzot atgriežamies!
Pie savām īstajām saknēm
-Pie īstajām saknēm -Pie īstajām saknēm
Vai jums tiešām ir jādzied?
Jā, mums ir jādzied!
Sveiki, bērni!
Sanāciet! Klausieties stāstu
Par dižāko zvaigžņu sekotāju
Dzīvu leģendu
Kas draugos ar pusdievu!
Viņi ir pilnīgi nešķirami!
Kopā izglāba mūsu zemi
Mūs atbrīvoja pa īstam!
Kas notika tālāk? Tūlīt!
Kur vēl labāk? Pasaulīt!
Varbūt Mauijs draudzējās arī ar mani.
-Kā tad! -Skat!
Viņa nāk!
Sveika, drosmīgā Vaiana!
Ko viņa mums atvedusi?
Jaunā laiva rūpīgi jāapskata
Vienmēr kaut ko var uzlabot
Viss ciemats uz viņu paļaujas Jā!
Ciemats paļaujas
Es tiku tālāk par rifu!
Sacentīsies ar virsaiti?
Tēti. Tu taču netiec man līdzi.
-Dzīve atgriezusies ūdenī -Vaiana!
Mūsu ļaudis no tā izkāpa stipri
Zvaigžņu sekotāju paražas cienām
Pateicoties mūsu meitai, o!
Hei!
No tālās apvāršņa malas
Atgriežos uz savas salas
Ilgotajās mājās Dzīvē, kas man novēlēta
Atgriežamies! Vaiana mūs vada pretī
Motunui nākotnei
Ar zemi un jūru sirdī saistījušies
Ak, beidzot
Atgriežamies
Pie savām īstajām saknēm
Zemes un jūras
Beidzot
Atgriežamies!
Pie savām īstajām saknēm!
-Pie īstajām saknēm -Pie īstajām saknēm
Jauni augļi!
Tev ies pie sirds.
Man nekas neiet pie sirds.
Aprīšu šo gaili!
-Jauns imidžs! -Jā.
Mums pat ir sava Pua!
Viņu sauc Bua!
-Palaidiet! -Eu, ko tu!
Kā patika jaunā kanoe? Stāsti.
Bija pagrūti pagriezt buru, bet…
-Skaidrs. -Nē. Loto, nevajag…
Malā!
Baisi!
-Sveiks! -Sveika.
Matu pātaga.
Iemācījos no viņiem.
Kā tad tev gāja?
Tu kaut ko atradi!
To uzgāju klajumā!
Heihejs mazliet piepalīdzēja.
Bet tas nav no mūsu ciemata.
Pat nezinu materiālu, bet tas ir pierādījums.
Pasaulē ir arī citas ciltis.
Nezinu, kāpēc vēl neesam tās sastapuši,
bet, tēti! Tā sala…
Man šķiet, ka viņi dzīvo uz tās.
Man tikai jāsaprot, kā atrast šīs zvaigznes.
Vaiana!
Mazā māsa!
-Lielā māsa! -Mazā māsa!
Lielā māsa!
Es tevi noķeršu!
Tevis nebija veselu mūžību!
Pagāja trīs dienas.
Man tevis pietrūka katru…
-Ko tu man atvedi? -Ko atvedu?
Tu solīji atvest dāvanu.
Man jāpadomā.
Kā tas darbojas?
Ko?
Kurp mēs ejam?
Šī ir mūsu senču svētvieta.
Te es uzzināju, ka esam zvaigžņu sekotāji.
Un vecmāte man parādīja, kas mēs esam.
Vecomāt!
Viņa lika saķert Mauiju aiz auss un teikt viņam:
"Es esmu Vaiana no Motunui.
"Tu kāpsi manā laivā un atjaunosi Tefiti sirdi."
Diezgan precīzi.
Jā.
Cik ilgi to darīji?
-Dažas nedēļas. -Nedēļas?
Tas ir ilgāk par mūžību.
Es zinu.
Tomēr svarīgi.
Citādi es nebūtu kļuvusi par zvaigžņu sekotāju.
Kā senie virsaiši.
Kā pēdējais dižais jūrasbraucējs
tautajs Vasa.
Kad Mauijs vēl nebija iekarojis Tefiti sirdi un mēs vēl ceļojām,
tautajs Vasa gribēja savienot mūsu salu
ar visām apdzīvotajām okeāna salām.
Jo visi kopā mēs varētu sasniegt daudz
un aiziet
bezgalīgi tālu.
Un tagad mans zvaigžņu sekotājas
pienākums ir turpināt viņa iesākto darbu.
Un šis…
Šis ir mans pirmais pavediens.
Saki, lai brauc Mauijs, bet tu paliec ar mani!
Mauijs devies pusdievu darīšanās, bet, ja viņš uzradīsies,
paķer aiz auss un pati pasaki.
Aidā!
Ku kū!
Es nenāku jaukt gaisu.
Caurbraucot ieradies muskuļots pusdievs.
Atver man portālu uz salu, un es došos tālāk.
Vai lai tevis dēļ pārkāpju noteikumus?
Jau ievārīji ziepes manam priekšniekam.
Nalo to uzsāka.
Un tu pabeigsi?
Atkal meties uz vienu roku ar savu cilvēkveidīgo.
Uz vienu roku?
Ar meiteni, kam ir laiva un muļķīgs cālis?
Mēs nemetāmies uz vienu roku.
Es viņu izmantoju, lai dabūtu savu āķi.
Nalo ir dievs, Mauij.
Ja mēģināsi apvienot okeāna ciltis, viņš tevi iznīcinās.
Un tad arī meiteni.
Tas attiecas tikai uz mani un viņu.
Vaianai ar to nav nekāda sakara.
Tu viņu padarīji par zvaigžņu sekotāju, Mauij.
Tagad viņa ir iesaistīta.
Noslēpumaina sala? Feini.
Es gribētu paraugu.
Vaiana atradīs ļaudis
Veseli ēduši!
Lai cūkgaļa neatdziest.
Jābeidz tā runāt.
Vaiana…
Šis nav parasts mielasts.
Sensenos laikos
tika piešķirts kāds tituls - pēdējam dižajam zvaigžņu sekotājam,
kurš loloja tikpat diženus sapņus kā tu.
Tas bija cildenāks par virsaiša vārdu -
tautajs.
Vadonis, visu jūras cilšu savedējs.
Mīļā,
vai pagodināsi mūs šovakar, pieņemot šo titulu?
Un kļūsi par šīs tūkstošgades pirmo tautaju?
Un palīdzēsi mums sasniegt spēju apvāršņus.
Šovakar mēs dzeram no senču kausa,
kā to reiz darīja tautajs Vasa.
Ar to piešķirot šo titulu tev.
Mēs veidojam saikni ar savu pagātni, tagadni
un nākotni, kas vēl nav atklājusies.
Lai senči mūs arvien vada.
Lielā māsa!
Jūtos pagodināta kalpot mūsu ciltij.
Lai senči mūs arvien vada.
Tautajs Vasa.
Motufetū vajadzētu būt zem zvaigznēm.
Ko?
Piesieniet buru!
Pacel airi!
Nē!
Kur ir mani ļaudis?
Tautaja Vaiana.
Šāda būs nākotne, ja neatradīsi citus.
Nošķirtībā
beigsies jūsu stāsts.
Es nesaprotu.
Tefiti sirds atgriešana bija sākums.
Tev jāpārvar vētra.
Atkal jāapvieno mūsu ciltis.
Atrodi Motufetū.
Bet es nezinu, kā to sasniegt.
Tevi vadīs liesmas debesīs.
Pagaidiet. Es nezinu, cik tālu man jāiet.
Tālāk, nekā aizgāju es.
Atrodi Motufetū.
No jauna apvieno mūs!
Nē!
Vaiana!
Motufetū.
Sala, kas man jāatrod, ir Motufetū.
Tātad.
Nācās pameklēt, bet…
Motufetū.
Kas tas ir?
Sena sala,
kur savulaik saplūda okeāna ūdensceļi.
Un savienoja visus salu iemītniekus.
Taču tad tā zuda. Tika nolādēta.
Nolādēta?
Ar negantu vētru,
ko sacēla varaskārais dievs Nalo,
kurš tīkoja gūt spēku, nošķirot salu tautas citu no citas, lai tās vājinātu
un izbeigtu mūsu stāstu.
Mūsu senči ticēja,
ka, sasnieguši Motufetū, mēs salauztu Nalo lāstu
un atjaunotu ūdensceļu.
Tikai tā spējam atkal apvienot ciltis.
Citādi mūsu stāsts aprausies.
Mums ir jāsasauc padome…
Virsaiti!
Liesmas debesīs.
Viņš vēlas, lai sekoju.
Uz jaunām zvaigznēm.
Varbūt paies viss mūžs.
Tautajs Vasa vispār neatgriezās.
Viņu aicina senči, Tui.
Bet, ja mēs viņu vairs nesatiksim…
Kā? Nekad tevi nesatiksim?
Simea, nē. Tas nozīmē…
Es negribu, lai tu aizbrauc!
Simea…
Māt, tas…
Viss notiek tik strauji.
Ja nu…
Tu tagad esi tautaja, Vaiana.
Ir apņemšanās,
kurām nekad neesam gatavi.
Es pazīstu zvaigznes virs okeāna
Jauns apvārsnis vilina mani
Viss izmainās vienā mirklī
Es apzinos, kāds ceļš man ejams
Taču solis jāsper drosmīgāks
Vējš pieņemas, paisums tā biedē
Tik tālu no krasta
Kas sagaida mani
Mūžīga atšķirtība no mājām
No visa
Un visiem, ko esmu pazinusi
Kas mani sagaida?
Zem svešādās debess
Vai es pazaudēšu sevi
Starp ierasto un svešo
Ja speršu soli tālāk
Atstājot visu, ko mīlu
Rūpēs par cilts nākotni drošu
Vai varu doties tālē?
Liktenis savu prātu lemj
Viss ir tikai sācies
Man jāatsakās no dzīves Kuru esmu iekārtojusi?
Tie sauc mani
Man jāatsaucas
Bet, ja man jāaiziet
Kā spēšu atvadīties?
Kas gaida nākotnē?
Plašā, neapgūtā tāle
Vai es zaudēšu sevi
Starp to, kas tik pierasts
Un svešādo tāli
Atstājot visu, ko mīlu
Rūpēs par cilts nākotni drošu
Vai varu doties tālē?
Ja tagad manis nebūs līdzās
Vai vēlāk viņa to sapratīs?
Vecomāt!
Es vienmēr būšu tev līdzās
Bet tev ir lemts sasniegt vairāk
Par ko tu tik ļoti raizējies?
Šoreiz ir citādi.
Toreiz tu biji par jaunu, lai saprastu, ko vari zaudēt.
Vai lai mācītos.
Bet mēs joprojām esam kopā.
Tikai mazliet citādi.
Es nezinu, kurp ceļš tevi aizvedīs,
bet mēs vienmēr varam izvēlēties, kas būsim.
Tas ir nozīmīgāk par Motunui.
Nozīmīgāk par mums.
Es kuģošu uz jauno apvārsni,
lai atkalapvienotu okeāna tautas.
Un tad es atgriezīšos mājās.
Es došos tālē
Un, kaut nezinu, kad tas būs
Kad atgriezīšos šajā vietā
Jo es zinu, kas esmu
Es esmu Vaiana!
Dzimusi uz zemes pie jūras
Un tāda mūžam palikšu
Man jādodas Es došos
Un atklāšu to
Ko slēpj tāte!
Vaiana, tev vajadzīga apkalpe.
Heihejs un Pua neskaitās.
Es došos uz okeāna attālāko malu.
Kā to kādam var prasīt…
Mūsu ļaudis to darīs, ja ļausi.
Pat cālis taču izdzīvoja.
Nu, tad man vajadzēs lielāku laivu.
O jā! Pilnīgi jaunu.
Skaistu, ar dubultu korpusu.
Radīšu vislabāko kanoe. Forši!
-Veikšu uzlabojumus apkalpei. -Loto!
Es gribu tevi komandā.
O! Tad jātaisa kaut kas labāks.
Zemnieks? Jūrā?
Ar zivīm vien mēs neiztiksim.
Vajadzēs apūdeņot. Veikt augu pavairošanu.
Pat, ja sūtīšu labāko mācekli, jūs nomirsiet badā!
Tieši tā. Mums vajag meistaru.
Tev tiešām vajag…
Paldies, Kele! Tu esi labākais!
Uzķēros.
Sveiks, Mauij.
Sen neesam tikušies.
Nezinu, kur tu esi,
bet ļoti vajag tavu palīdzību.
Mauij!
-Monij. -Patiesībā mēs abi.
Mauijs un es.
Zīmējumu sērija.
Oho!
Žēl, ka Mauija šeit nav.
Tev vajag kādu, kurš zina senās teikas.
Kādu īpaši spēcīgu vīru
ar skaistiem matiem.
Man šķiet, ka es kādu pazīstu.
Jā!
Es došos kopā ar Vaianu
atsaukties senču aicinājumam!
Gatavojieties aculiecinieku stāstiem!
Es došos tev līdzi.
Es atgriezīšos pēc iespējas drīzāk.
Es apsolu.
Bet ja nu neatgriezīsies?
Okeāns
ir mans draugs.
Mūsu draugs.
Tas mūs savieno.
Tāpēc es nekur
nevaru aiziet,
lai vienlaikus nebūtu kopā ar tevi.
Paņem šo par piemiņu no mājām.
Mēs tevi mīlam, Vaiana!
Tagad turieties!
Tā, labi.
Vēlreiz.
Šādi nebeidzas mūsu stāsts.
Šeit nemirst pēdējā cerība.
Kopā mēs celsimies visi kā viens!
Kopā mēs atgūsim brīvību!
Tas čalis saprot.
Jā, tu, smukulīt.
Tagad tikai jātiek pie āķa.
Padod manu āķi.
Jā! Jā! Aiziet. Jūs sapratāt!
Tieši to es gribēju panākt! Jā!
Jums izdodas! Augstāk! Tieši tā.
Augstāk! Gandrīz jau esat. Vēl mazliet…
Nē, nē.
Ko jūs…
Neraizējies. Tu mani pazīsti. Es izpestīšu.
Viņai mani nav jāglābj.
Atkal.
Viņa aizies bojā.
Cilvēkus Nalo ienīst vēl vairāk, nekā mani.
Un ticiet man, viņš mani ļoti ienīst.
Jo tālāk ir Sprogaine, jo labāk.
Paši tiksim galā!
Jā, man sanāca.
Es jau tevi izlaistu,
bet ļoti gribas satikt tavu draudzeni.
Man ir plāni jums abiem.
Ko? Hei…
Labu apetīti!
Loto! Ko tu dari?
Veicu uzlabojumus.
Labi.
Laiva ir pilnīga un nav jālabo.
Pilnība ir mīts.
Ir tikai neveiksmes, mācīšanās no kļūdām un nāve.
Monij! Airis?
Kā tad! Tu esi zvaigžņu sekotāja.
Nē. Nē, nē!
Uz mums paļaujas visas okeāna tautas.
Mums ir jāsaņem dūša, jānoturas uz kursa
un jālūko, lai visi paliek laivā.
Paga. Kur ir zemnieks?
Kad tā laiva beigs svaidīties?
Mēs ceļojam pa okeānu.
-Monij! -Loto. Monijs ir tas otrs.
Draugi, mums nekas nesanāks,
ja nepieņemsim okeānu!
Okeānu nevar pieņemt.
Un es neprotu peldēt!
Zināt, man liekas… Labi.
Nu visi ir bēdīgi.
Un kuģa būvētājs aizmirsis iebūvēt tualeti!
-Es to būvēju. Visi esam te. -Kāpēc es piekritu?
Nevajadzēja vispār…
Man nav skaidrs, ko tu dari.
Draugi!
Lai sasniegtu Motufetū, lauztu Nalo lāstu, mums jāapvienojas.
Jāatrod. Savs. Ritms!
Es nedziedu līdzi!
To mēs vēl redzēsim!
Laiks visiem celties kājās
Un pilnu krūti mesties dzīvē
Pat ja to nevēlies
Ir taču jāmēģina
Paskaties apkārt
Kas var būt labāk?
Jebkas būtu labāk.
Okeān, esi tik labiņš…
Tev vajag vairāk saules
Nevar tur tupēt mūžīgi
Visi prieki ies secen
Vai nezināt, ka kopā jautrāk
Vai redzi?
Nekas nevar būt labāk!
-Nelaba dūša. -Es zinu, kas jādara!
Sajūti vēju, laižoties viļņos!
Varbūt mūs gaida ūdens kaps
-Loto! -Novērojums.
Mēs traucam un plūstam
Nekad nepagurstam
Zinām, kurp dodamies
Nu, kur vēl labāk?
Kas var būt vēl labāk?
(Labāk par šo)
Kas var būt labāk
Par šo?
Ooo!
Mums beidzot iet no rokas
Būs traka izprieca
Jau drīz būsim galā
Jo turamies cieši kopā
Ooo
Nekas nav labāk par šo!
Man šķiet, ka es sajukšu prātā.
Tas ir lieliski!
Kaut vienu smilšu graudu un koku.
Domājam tik par mērķi
Iet tik raiti un viegli
Esam draugos ar okeānu
Nekas nav labāk par šo
-Nepareizi. -Ko?
Ļauj, es palabošu Kaut dziesma nav slikta
Atbilde uz jautājumu Kas var būt labāk?
Praktiski runājot Pilnība ir mīts
Ceļojums episks Tomēr varētu labāk būt
Tāpēc es vienmēr Rosos un ņemos
Idejas apstrādāju Ķimerēju un uzlaboju!
Esmu attapīga Rokas man veiklas
Patīk āķīgas lietas Trāpīgas vietas
Mums neiet ne pa kam Viss ir galīgi garām
Viss ķeras un pinas Ķeza ir labākā lieta!
Ja neizdodas Tu mēģini atkal
Jā! Viss ir vienkārši
Loto moto Līdz pēdējam brīdim:
Ir tikai neveiksmes Kļūdas un nāve
Kas var būt labāk?
Pilnīgi nekas nevar būt labāk!
-Kas var būt labāk? -Tiešām nekas!
Nāc, Kele. Okeāns ir mūsu draugs.
Mēs sākam to saprast!
Vediet mani uz sauszemi!
Mēs nokļūsim uz salas
Kaut ceļš ir tik tāls
Ooo!
Nekas nav labāk par šo!
Visi kopā!
-Sajūti vēju -Vaļējos matos
-Skat, kā traucamies -Airējam braši
-Dodamies tur -Kur neviens nav bijis!
Ooo!
Kas var būt labāk par šo?
Labi, Kele!
Ooo!
Kas var būt labāk…
Par šo!
Vai mums nebija jāseko tam?
Varbūt…
Nekrītiet panikā. Tas noteikti
nav bez iemesla.
Tas noteikti ir uz labu, vai ne?
Hei!
Monij! Turi airi!
Es cenšos.
Ar laivu kaut kas nav labi!
Ne jau ar laivu. Te ir straume!
Ko?
Klau, okeān.
Man netika doti citi norādījumi, kā vien sekot komētai.
Ja tagad tu man liec mainīt kursu,
varēji iepriekš pabrīdināt.
Zeme?
Zeme!
Tā ir Motufetū!
Mēs to atradām.
Ļoti ātri.
Vai es dzirdu cilvēkus?
Tā nav sala.
Un tie
nav cilvēki.
-Kakam… -Mora?
Mums jāpazūd!
Cik apkaunojoši.
Ja zemnieku nosit kokosrieksti.
Viņi par mums neliekas zinis?
Tas taču ir labi, vai ne?
Nu ko. Jūs, draugi,
kravas tilpnē.
Viņa izmanto centrbēdzes spēku, lai palielinātu ātrumu.
Vaiana!
Čaviņa! Paldies par izklaidi!
Tik panāciet, kokos…
rieksti.
Paklausieties!
Mēs esam devušies svētā uzdevumā!
Jūs mūs atbrīvosiet.
Pagaidiet. Pagaidiet!
Ko jūs darāt?
Kas te notiek?
Tā ir…
fanu fantāzija.
Dunduks. Viņi jautā, vai tu to zīmēji,
jo grib, lai iztulko viņu attēlu.
Jūsu dzimtā sala…
atrodas tajā pašā jūrā, kurā ir Motufetū.
Un, kad Nalo atdalīja salas, lai vājinātu to iedzīvotājus…
jūsu senči tika aizraidīti tālu prom no mājām.
Jūs cerējāt, ka beidzot esat atraduši ceļu mājup,
kad uzgājāt šo milzu gliemeni.
Bet tagad jums bail, ka paliksiet šķirti uz visiem laikiem.
Viņi jau tik sen
centušies nokļūt mājās.
Ja mēs palīdzēsim jums uzveikt gliemeni,
jūs palīdzēsiet mums sasniegt Motufetū.
Visiem kopā.
Labrīt! Esam pārvērsti želejā!
Kā mēs to paveiksim?
Tik ļengani, ka nespējam pakustināt ne pirkstu.
Muskuļi pilni ar neirotoksīniem.
Pagaidiet! Ideja!
Gliemene būtībā ir milzīgs muskulis.
Pielienam gana tuvu, ielaižam sev ganglijā,
un varēsim šauties uz Motufetū.
Domā, izdosies?
Jūs gribat, lai mēs to izdarām.
Būtu vieglāk, ja mēs nebūtu želejā.
Nekas! Viņi to varot labot.
Kā?
Kas tas ir?
Garšo pēc kokosrieksta.
Pāršļūca mums tieši pāri, ko?
Tā. Kur lai dabū toksīnus gliemenei?
Zelts nāk laukā pa abiem galiem.
Nāciet! Laiks doties!
Ko?
Mēs taču vienojāmies.
Mēs novāksim gliemeni, bet jūs palīdzēsiet nokļūt Motufetū.
Esi sīks, bet spēcīgs.
Šķiet, tas ir kareivju sveiciens, lai mūs godinātu.
Vai atvadu sveiciens, ja nobeigsimies.
Oho!
Kā lai trāpām ganglijā,
ja nezinām, kā tas izskatās?
Gan atpazīsim gangliju, kad to ieraudzīsim.
Jā.
Tātad, es vienkārši…
Un uz Motufetū prom?
Uzdevums izpildīts.
Nē. Nē, nē!
Tāpēc vienmēr vajag otru.
Un trešo.
Ņemt ceturto būtu neprāts.
Nē!
Aidā!
Mums jātiek laukā!
Pagaidi! Ko tu… Hei! Nē…
-Monij! -Vaiana!
Vaiana!
Vaiana?
Man tīri labi patika.
Kakamora!
Tava vaina!
Mazliet kļūdījos.
Aizraujoši.
Kaut kāda skābe.
Vai teiksi "aidā"?
O jā!
Tagad tik jāpaķer spieķītis.
Mauij!
-Tetovējums kustas. -Hei.
-Tetovējums kustas. -Nē.
Paklau, es esmu pusdievs.
-Padomā! -Beidz!
Gribu, lai man arī iesit.
Hei!
Tā, pirmais noteikums.
Nē.
Tikai… Tā. Kāds…
Lūdzu, aizveliet mani atpakaļ.
-Es tevi aizvelšu! -Nē.
Ne viņš.
Tā notiek, kad satiec varoni.
Forši, ne?
Nu tā.
Pirmais noteikums. Jūs mani šādu neredzējāt.
Kaut izskatos stilīgi.
Tu izskaties kā nierakmens.
Bet tu laikam zini, kas tas ir.
Tātad.
Sveiks, bekon.
Jums būs jāizstāsta, kā šeit nokļuvāt.
Patiesībā, nē.
Negribu jums pieķerties, ja gadījumā…
Jūs saprotat? Bet tā nenotiks.
Ar jums tas nenotiks. Kāpēc tā pateicu?
Lieta tāda. Notiek nopietnas dievu štellītes.
Man jādodas tās nokārtot.
Atgriezīšos pēc mirkļa.
Palieciet dzīvi. Ne ar vienu nerunājiet.
Ja ieraugāt ķertu sikspārņu mātīti, bēdziet.
Viņa ir briesmīga.
Netuvojieties, citādi mirsiet.
Uzvedieties labi. Mauijs ir prom!
Laivas uzkoda!
Laivas uzkoda.
Kur ir Vaiana?
Simea?
Simea!
Kā tu te gadījies?
Manis te nav.
Tevi iesūca milzu gliemene.
Mūsu dzīve beigsies.
Tu nespēsi palīdzēt okeāna ciltīm.
Un senči sacīs:
"Vaiana, mēs tevi ienīdīsim mūžam. Mūžam. Mūžam."
Es tikšu galā.
Tu tiksi galā.
Atslābsti.
Es nekožu.
Peka gan kož.
Sen neesmu sastapusi zvaigžņu sekotāju.
Smuks airis.
Vai gribi, lai lieku to lietā?
Cik lecīga!
Mēs abas tādas esam, Vaiana.
Cilvēks, par kuru runā visi dievi.
Kas tu esi?
Matanga.
Šī paradīzes nostūra valdniece.
Tu šeit dzīvo?
Ne no laba prāta.
Mauijs mani nav minējis?
Pārāk daudz spēlējas ar savu tetovējumu.
Nāc taču!
Es neiešu tev līdzi.
-Man ir… -Jātiek prom no šejienes,
jālauž Nalo lāsts, jāatrod Motufetū.
Es palīdzēšu.
Tu zini ceļu uz Motufetū?
Tu domā, ka kaut kur var nokļūt tikai tad, ja zina ceļu?
Tāda ir zvaigžņu sekošanas būtība.
Tev vēl daudz jāmācās.
Īsts zvaigžņu sekotājs nezina ceļu.
Tur jau tā lieta.
Tā var atrast to, ko neviens vēl nav atradis.
Ja vēlies lauzt Nalo lāstu, tev jākļūst drosmīgākai, mās.
Mazliet jāapmaldās.
Kāpēc lai es tev uzticētos?
Jo Nalo ir ieslodzījis arī mani.
Es vēlos, lai tu uzveic Nalo,
jo tad es izkļūšu brīvībā.
Ko?
Ieslodzīta jau tūkstoš gadu
Dzīve izplēn baiļu varā
Šī gliemene man ir apriebusies
Nāc tuvāk
Un es tev pastāstīšu
Kā izkļūt no šejienes
Vienmēr ir cits veids, kā nokļūt tur, kur tev jānokļūst.
Tev jāsāk domāt citādi.
Kādā ziņā?
Prieks, ka pavaicāji.
Pazūdi! Esi brīva!
Nomaldies no ceļa!
Neminstinies ne mirkli, mazā
Izbaudi asās sajūtas Staigājot pa naža asmeni
Tev vēl tik daudz ir jāmācās
Ja neriskēsi, tad neatklāsi
Likumi domāti, lai tos pārkāptu!
Ko saki, mazā?
Laiks apmaldīties
Cik muļķīgs padoms!
Tu laikam neklausies.
Paskaties apkārt
Ne pa labi, pa kreisi Bet augšup un lejup!
Staigā pa naža asmeni
Dzīvo drosmīgi un brīvi
Pacel skatu, atver acis
Un liec savu cerību uz mani
Tev ir spējas
Doties tālēs
Esmu eksistenciāla
Zudusi eksistencei
Nav ceļa kartes
Uz tavu mērķi
Šim vienādojumam nav skaidrojuma
Pazūdam! Esam brīvas!
Nomaldāmies no ceļa!
Neminstinies ne mirkli, mazā
Izbaudi asās sajūtas Staigājot pa naža asmeni
Tev vēl tik daudz ir jāmācās
Ja neriskēsi, tad neuzzināsi
Likumi domāti, lai tos pārkāptu!
Ko tu saki? Skaties
Vai nezini, kā tev ir paveicies?
Tu pati esi savs ienaidnieks
Es gan esmu iesprostota
Spēj iedomāties?
Tik traģiska, nomācoša dzīve!
Tev ir iespēja, izmanto to
Zinu, ka baidies Un dzīve ir netaisna!
Jāpieņem lēmumi lieli un mazi
Bet krīti droši
Un tu iegūsi visu!
Pazūdi! Esi brīva!
Nomaldies no ceļa!
Neminstinies ne mirkli, mazā
Izbaudi asās sajūtas Staigājot pa naža asmeni
Tev vēl tik daudz ir jāmācās
Ja neriskēsi, tad neuzzināsi
Likumi domāti, lai tos pārkāptu!
Pazūdi! Ha!
Pazūdi! Nē!
Vienmēr ir kāds cits veids, Vaiana.
Ko tu darīsi?
Pazudīšu.
Ooo! Pazūdi!
Vienmēr ir kāds cits ceļš.
Dievu portāls.
Pa to nenokļūsi līdz pašai Motufetū.
Taču ceļš būs īsāks tev, komandai
un kokosriekstu eļļas cienītājam.
Kas ir…
Vienmēr ierodas ar pompu.
Mauij!
Neizbīsties! Tu tiec glābta!
Viņa to atvēra?
Turēji mani iespundētu puņķu alā, lai mēs dotos kopā?
Neturēju tevi, lai būtu, ar ko parunāties.
Pagaidi!
Dosimies ceļā?
Tu netiec prom?
Salauz Nalo lāstu,
tad varbūt kādudien mēs satiksimies.
Atceries, vienmēr ir kāds cits ceļš,
pat ja nākas apmaldīties, lai to uzietu.
Vēlu tev veiksmi, tautaja Vaiana.
Tev noteikti izdosies.
Ja Nalo uzzinās, ka es palīdzēju, mūs nospers zibens.
Mauijs labi izskatījās.
-Es bučošu cūku! -Cik labi! Cik labi!
Mēs esam dievu portālā!
Draugi, mēs atkal esam kopā!
Un vēl Mauijs. Paga.
Kur Mauijs?
Kā iet, Sprogaine?
Mauij!
Varēji pabrīdināt, ka mainīsim štātes.
Es vienmēr tikai piesedzos ar lapām.
Nespēju noticēt, ka esi šeit!
Draudziņ, man tevis pietrūka.
Jā.
Piedod, tas bija neveikli, vai ne?
Mana labākā diena mūžā!
Foršs čalis. Neliek justies neērti.
Varam aprunāties privāti?
Pua! Tā ir Pua.
Vai pazīsti Kakamoru?
Likās, ka viņš mūs nodos gliemenei,
bet viņš mūs iepazīstināja ar foršo Matangu.
-Atradām tevi. -Sprogaine!
Kopā lauzīsim Nalo lāstu un…
Piedod. Runā.
Jūs visi mirsiet.
Ko?
Nalo paslēpa Motufetū nevis parastā vētrā,
bet briesmonīgā vētrā,
nolādētā okeānā, no kura nevar izrauties.
Un vēl nogremdēja to dzelmē.
Tas nozīmē, ka cilvēks tai nevar piekļūt.
Ja man neizdosies lauzt lāstu,
tu dosies drošā nāvē.
Tāpēc negribēju, lai šurp brauc.
Nu tu esi sprukās.
Mirsi tu un tava komanda.
Un šoreiz mirs arī gailis.
Bet citādi
prieks tevi redzēt.
Esam klāt.
Labais, Mauij.
Šī vieta šķiet jauka.
Un paskat!
Zvaigznājs!
Acu priekšā!
Draugi,
senči nemestu izaicinājumu, ja neuzskatītu, ka to spējam.
Varbūt viņi aizmeta garām.
To sapratīsim pēc 2000 gadiem.
Tautajs Vasa teica, ka vienīgais veids,
kā nodrošināt mūsu ciltij nākotni, ir sasniegt Motufetū.
Ja viņš tik daudz zināja, kāpēc nepateica, ka tā ir nogrimusi?
Viņš lika sekot liesmām debesīs.
Tā es sastapu tevi.
Tas ir loģiski. Ja Nalo domā, ka iegūs varu,
nošķirot okeāna ciltis,
tad varbūt vajag apvienoties, lai salauztu viņa lāstu.
Tu pacelsi salu, bet es uz tās uzkāpšu.
"Mauijs un Vaiana atkal kopā!
"Viņi ir kolosāli!"
Mums izdosies.
Vai ne, okeān?
Okeān?
Vaiana…
Šeit okeāns
tev nevar palīdzēt.
Vecomāt!
Es domāju, ka tā drīzāk ir dāvana
no Nalo.
Še tev, ķēms!
Cilvēki, vietās. Raujam kopā!
Un pie lietas!
Jāpieslīpē atlases kritēriji.
Opi! Sēdi lejā.
Kā man viņi riebjas.
Paklau! Esmu cilts vecākais.
Bet man ir 3000 gadu.
Tātad esmu vecāks.
Jāizvairās no tiem līdz saullēktam.
Tās ir nakts radības?
Protams. Aidā!
O jā!
Viņš mums piemiedza ar aci?
Aiz muguras!
Turieties!
Ar šo buru nevar tik strauji pagriezties.
Gan izdosies!
Vaiana!
Monij!
Vaiana! Vaiana!
Monij!
Nē! Airis!
Monij!
Monij…
Kaut ko izdomāsim.
-Senči… -Vaiana…
Tautaja Vasas laiva.
Nav īstais brīdis teikt, ka tevi brīdināju.
Tāpēc neko neteikšu, lai tevi nesarūgtinātu vēl vairāk.
-Kā… -Es ticu, ka tu varēsi.
Citi gan netic. Nu redzi.
Izvēdini galvu. Kas ir?
Es teicu ko labu.
Negribu zilumus. Izbeidz.
Labi, es parunāšu ar viņu!
Es zinu, Mauij.
Tikai…
Tiklīdz šķiet, ka saprotu,
kas man jādara,
viss mainās.
Es nespēju…
Monijs gandrīz gāja bojā!
Ja manis dēļ ciltij vairs nebūs nākotnes…
Tas ir nopietni!
Kaut kas novērš uzmanību?
Varbūt, lai lauztu lāstu,
mums jāapvieno spēki.
Es to izcelšu no dzelmes,
taču tās krastā ir jāizkāpj cilvēkam.
Klau, es tevi saprotu.
Skumji, kad darbs neiet no rokas.
Kāpēc tu šeit atrodies?
Tāpēc…
Man arī ir bijuši grūti brīži.
Kad nezināju, kā izkļūt no nelaimes.
Taču tad uzradās palīgs.
Kāds, kuru nenovērtēju.
Un viņa mani iedrošināja.
Viss iet šķērsām jau no brīža,
kad atstāju salu.
Klau.
Ir izeja.
Ja vēlies izkulties,
vajag to darīt ar "aidā"!
Tu esi nejēga.
Esmu lietpratējs!
Agrāk biju cilvēks, bet tagad
esmu pusdievs.
Tu nezini, kas tevi sagaida.
Zinu gan.
Nalo briesmīgā vētra!
Gribi izkulties no ķezas?
Nedzesē muti.
Lieta tāda…
Kad galīgi neiet Un dūša ir papēžos
Tev viss vēl var izdoties
Atceries, kā tevi sauc!
Neizšķied spēkus
Tu zini, kas darāms
Es tevi pazīstu!
Tevī gail dižena dzirksts
Ir tikai jānotic
Tu esi bez padoma
Bet padoms tev radīsies
Šie ūdeņi baisie
Gan tu tiem vēl rādīsi
Raisies vaļā no bailēm un bažām
Vai sacīsi man
AIDĀ?
Kas tu Kas tu
-Kas tu -Izvēlies būt?
Tu paveiksi, paveiksi
-Lietas -Diženas
Celies, Vaiana
Atceries savu sūtību
Vai sacīsi man Vai sacīsi man
Vai sacīsi man aidā!
-Celies -Jozies
Pieņem izaicinājumu
-Parādi visiem -Parādi visiem
Saki, ka tev reiz ir gana
Celies, Vaiana
Atceries sūtību savu
Vai teiksi Vai sacīsi man
Vai teiksi aidā?
Lieta tāda…
Nejaukais vētras dievs Netrenē kājas
Leģendām apvīts dižais ceļojums
Tu domā - gals klāt
Bet es par to smeju
Man pa spēkam ir viss
Tu esi gudra Tas jāatzīst
Izšķirošā brīdī Proti parādīt sevi
Pat man ir no tevis ko mācīties!
Kāds tur brīnums Tevi skolojis meistars
Man atliek vien nobrīnīties!
Nenolaid rokas Es tagad esmu ar tevi
Tikai retais cilvēks man draugs
AIDĀ!
Kas tu Kas tu
Kas tu izvēlies būt?
Tu paveiksi, paveiksi
Lietas diženas
Celies, Vaiana
Atceries sūtību savu
Vai sacīsi man Vai sacīsi man
AIDĀ?
Ir mana kārta uzmundrināt
Liec lietā, ko visiem māci
Pateicoties tev, es esmu labāks
Kas būtu domājis Ka tev kas tāds sanāks?
Tu mani izpestīt steidzi
No pusdievu likstām
Tagad es nāku talkā
Lai tu vairīties izbeidz
Lāstu salauzt Tas neprasīs neko tādu
Kaut izredzes vājas
Es paļaujos uz brašāko zvaigžņu sekotāju!
Kas tu Kas tu
Kas tu izvēlies būt?
Tu paveiksi, paveiksi
Lietas diženas
Celies, Vaiana
Atceries sūtību savu
Vai sacīsi, sacīsi man
Es gribu dzirdēt aidā!
Celies, jozies
Pieņem izaicinājumu!
Parādi visiem, visiem
Saki, ka tev reiz ir gana!
Celies, Vaiana
Atceries sūtību savu
Vai teiksi Vai sacīsi man
AIDĀ!
Celies, Vaiana
Atceries sūtību savu
Saki vārdu Lai sabīstas visi
Vai teiksi "aidā"?
Celies, Vaiana
Atklāj sūtību savu
Vai teiksi Vai sacīsi man
-AIDĀ! -AIDĀ!
Sadod viņiem, princese.
Es neesmu princese.
Daudzi tevi par tādu uzskata.
Es zinu, ka prasu no jums
ļoti daudz.
Mūsu laiva
ir pamatīgi cietusi,
tomēr es ticu, ka kopīgiem spēkiem…
Mēs izdomājām, kā to salabot.
Arī senči pielika roku.
Es gravēju rotājumus.
Izmantojām cāli.
Visu cieņu.
Nalo grib mūs iznīcināt.
Bet mēs to nepieļausim.
Mums jābūt viltīgākiem par viņu.
Jāizdomā, kā viņu apvest ap stūri.
Man ir dažas idejas.
Mūsu rīcībā ir pusdievs.
Viņš ir mazliet noplucis,
tomēr tas ir labāk, nekā nekas.
Tu izskaties lieliski.
Skaidrs. Dosimies Nalo vētras sirdī.
Tiklīdz pacelšu salu, jums ir jātiek uz tās.
Tas būs grūtākais uzdevums, kādu jebkad esam veikuši.
Tāpēc, ja kāds vēlas…
Visu mūžu esmu mācījies mūsu cilts varoņstāstus.
Tagad es pats tādā varu piedalīties.
Labi. Nu ko!
Dosimies lauzt lāstu.
Jā.
Sen neesmu cēlis salu no jūras dzelmes.
Zinu, ka jāietupjas.
Man ir stalta stāja.
Zini ko, paduse?
Sāku pierast pie viņa.
Kā pie kārpas.
Skaisti teikts.
Izdarām, kas jādara,
un braucam mājās.
Sprogaine.
Parasta vētra.
Tikai tāda paliela.
Es ilgojos pēc lavas briesmoņa.
Varens vilnis.
Apbrauksim to. Visi vietās!
Esiet gatavi rīkoties.
Ei, gudriniec!
Ieskaties saules pulkstenī.
Kāpēc? Ko tas rāda?
-Laiks Mauijam! -Laiks Mauijam!
Pacelsim salu un parādīsim tam vējgrābslim, kurš ir galvenais!
Jā!
Sūti pērkonu!
Diezgan jautri, vai ne?
Aidā!
Jā!
Še tev!
Mainām kursu, brauksim pāri.
-Loto? -Tiks darīts!
Saņem, Nalo!
Kā tev patīk?
Paga, ko?
Jā!
Saskaiti!
Nu taču!
Tie mums seko!
Jāpagriež laiva! Draugi?
Nē, nē, nē.
Mauij!
Viss kārtībā. Noķēru pusi no tiem. Tablo!
Nalo ir krāpnieks.
Un gļēvulis,
jo izvairās. Tu zini.
Tevi viņš nemeklē.
Kā tad ne!
Viņš grib apturēt cilvēkus, mūs.
Kāpēc tu smaidi?
Mēs varam to izmantot. Lai Nolo mums uzbrūk,
tikmēr Mauijs sasniegs centru
un pacels salu.
-Darīsim ko negaidītu. -Labi.
Sprogaine, toreiz tev neizdevās pārspēt vētru.
Kā tu tagad to izdarīsi?
Man šķiet, ka es sapratu.
Būs jānocērt masts.
Ja tu nāksi mums palīgā,
mēs nekad nesalauzīsim Nalo lāstu.
Mēs varam aizvilināt vētru, Mauij.
Citādi nevar.
Brauciet, cik ātri spējat.
Es varētu izvilkt daudz salu,
bet ja tu uz tām neuzkāpsi…
Tiksimies tur, Mauij.
Tiksimies tur, Vaiana.
Bekon, olas…
Milzu vanags!
Tik nopietni.
Tiksimies uz salas!
Loto!
Malā!
Virpulis tuvojas!
Vajadzēja izveidot prototipu.
Heijā, hopsā!
Loto! Tu esi ģēnijs.
Bez Monija tas nebūtu izdevies.
Turieties!
Nav kur atsperties!
Viņš atrada Motufetū!
Nalo zina, ka viņš to atradis.
Lāsts netiks lauzts, kamēr nesasniegsim salu.
Mums vēl ir jāsasniedz sala!
Aiziet!
Esmu aizņemts.
Vēl viens vilnis.
Jāattīsta lielāks ātrums.
Jāsamazina svars.
Aiziet, meitēn!
Turieties!
Griežam!
Pacel!
Nē!
Mauij!
Mauij…
Mauij!
Nē!
Vaiana!
-Esam apmaldījušies! -Es nezinu, ko darīt!
Nav izejas!
Es nevaru…
Tur ir…
Tas nav iespējams!
Nav cita ceļa.
Vienmēr ir vēl kāds ceļš.
Cits veids, kā sasniegt salu!
Ir cits ceļš!
-Nē! Vaiana, tu nevari! -Tas ir pārāk tālu!
-Atrodi Mauiju! -Vaiana!
Nē! Vaiana!
Vaiana?
Vaiana!
Vaiana…
Vaiana.
Vaiana, tā nevar.
Lūdzu…
Lūdzu.
Joprojām kopā.
Tikai mazliet citādi.
Mēs dosimies tālē
To sasniegsim plecu pie pleca
Celsimies kopā ar paisumu
Izpētīsim ik krastu
Trauksimies tālē
Kur viss sākas no jauna
Kur mūsu debess Un apvārsnis nebeidzas
Mēs to spējam
Mēs celsimies
Dosimies tālē
Oho!
Tu pieņēmi izaicinājumu.
Jā.
Vai tas nozīmē…
Jā. Mani tetovējumi ir foršāki.
Prieka deja!
Tas bija neprātīgi.
Un tad… Pagaidi! Oho!
Jā.
Vaiana! Tu esi dzīva!
Okeān!
Man tevis pietrūka.
Nu! Vēl mazliet.
Salu cilāšana uzlabo apetīti.
Tu tik jauki smaržo.
Tā ir Motunui.
Mājas.
Tā ir viņa.
Es apguvu Kakamoras valodu.
Viņu ir tik daudz.
Jā.
Un kas zina?
Varbūt kādudien mēs atradīsim…
Lūdzu, tā vairs nedari.
Cilvēki?
Tie ir cilvēki!
Kā naglai uz galvas.
Īsts juceklis.
Ņemiet par labu.
Hei, kā sviežas?
Kolosāla matu pātaga.
Labi. Draugi, es meklēju Simeu.
Sveiki.
Vai šeit ir Simea?
Es esmu Simea.
Tu tiešām esi.
Ļauj man tevi…
Mauij!
Vaianas sekotājas! Paturiet šo!
Es domāju, ka būsi lielāks.
Jā. Daudz lielāks.
Mani atsūtīja tava māsa.
Lika atvest tev dāvanu.
Tieši no Motufetū.
Kā tā darbojas?
Mazā māsa!
Lielā māsa!
Mazā māsa!
Lielā māsa!
Man patīk tas, ko man atvedi.
Mēs atvedām vēl kaut ko.
Tas ir tikai sākums.
Mēs uzņēmām kursu
Uz jaunu salu Lai cik tālu klīstu
-Vienmēr domājam par viņu -Laivas uzkoda!
-Un kad ir laiks atrast mājas -Labāka laivas uzkoda.
Mēs zinām ceļu
Mēs esam ceļinieki, kas atrod ceļu
Mēs stāstām teikas par senčiem
Bez apstājas
Vienmēr domājam par savu salu
Un, kad ir laiks atrast mājas
Mēs zinām ceļu
Aidā!
Mēs zinām ceļu
Es pazīstu zvaigznes virs okeāna
Jauns apvārsnis vilina mani
Viss izmainās vienā mirklī
Es zinu, kāds ceļš man ejams
Taču solis jāsper drosmīgāks
Vējš pieņemas, paisums tā biedē Tik tālu no krasta
Kas sagaida mani
Mūžīga atšķirtība no mājām
No visa un visiem
ko esmu pazinusi
Kas mani sagaida?
Zem svešādās debess
Vai es zaudēšu sevi Starp ierasto un svešo
Ja speršu soli tālāk
Atstājot visu, ko mīlu
Rūpēs par cilts nākotni drošu
Vai varu doties tālē?
Liktenis savu prātu lemj
Viss ir tikai sācies
Man jāatsakās no dzīves Kuru esmu iekārtojusi?
Tie sauc mani
Man jāatsaucas
Kā spēšu atvadīties?
Es došos tālē
Un, kaut nezinu, kad tas būs
Kad atgriezīšos šajā vietā
Jo es zinu, kas esmu
Es esmu Vaiana!
Dzimusi uz zemes pie jūras
Un tāda mūžam palikšu
Man jādodas
Es došos
Un atklāšu to
Ko slēpj tāle!
Neviens cilvēks nevarēja sasniegt Motufetū
un salauzt manu lāstu.
Nu…
Man nav ne mazākās nojausmas, kā viņa to izdarīja.
Nalo, es sodu esmu izcietusi. Tev mani jāatlaiž.
Nē.
Šis ir tikai sākums.
Atvainojiet. Ļauni nesmiesimies?
Nesapratu.
Viņa pazemoja arī mani.
Es lieliski jūs saprotu.
Ja vēlaties parunāties…
Labi. Nav īstais brīdis. Man nodziedāt dziesmu?
Ir viena jauna. "Jautrās krabju kājas".
Jautrās krabju kājas Jautrās krabju kājas
Viens, divi, trīs, četri, pieci, seši, septiņi, astoņi, deviņi, desmit
Kaut kā tā. Labi var saskaitīt.
Subtitrus tulkoja: Gundega Gulbe