Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
СМЕЛАТА ВАЯНА 2
Още малко. Остава само един малък скок.
Донякъде малък.
Хей! Ти пожела да дойдеш този път.
Още малко…
…по-високо.
Хейхей?
Как ме изпревари?
Чуваш ли нещо?
Тук трябва да има и други хора.
Други села…
Един ден някой ще отговори…
Непоправим си.
Хейхей!
Сладко, прекрасно пиленце!
Това е невероятно!
Какво чакате?
Да се прибираме!
Върнахме се!
Връщаме се обратно
в тези земи познати.
Там под небето синьо чака утринта!
Назад!
Далечни места открихме,
вълнения споделихме.
Море и земя - дует любим!
Връщаме се пак
към всичко отпреди!
В миналите дни,
пълни със мечти!
Назад! - Селцето ни процъфтява…
С детски игри и врява!
Всички строим задружно
за хората, щом е нужно. - Назад!
Издигай, не спирай!
Кажи ми: "Я се пенсионирай".
Предците ни горди са!
Завръща се силата!
Връщаме се пак!
Към всичко отпреди! - Към всичко отпреди!
Нужно ли е да пеете?
Хайде, пей и ти!
Здрасти, хлапета!
Чуйте тази история сега
за най-великата на света.
Легенда жива - супер смела!
С този полубог - на път поела!
Приятелчета!
И двамата заедно
спасили нас и земята ни.
А днес, кажи?
По вода ще ни върви!
Дали с Мауи ще станем приятели?
Как пък не! - Вижте!
Тя идва!
Ваяна, добре дошла си!
Нещо дали ни носи?
Това кану ще го видя,
но все нещо има за ремонт…
Със нея сме винаги, докрай!
Със нея сме винаги…
Пак този риф!
Да се състезаваме до брега?
Тате, няма да е състезание.
Водата за нас е скрила… - Ваяна!
Велика и буйна сила!
И нашата морска слава
пак се завръща!
Хей!
И нашата морска слава
пак се завръща!
Отдавна мечтаех си за миналите дни!
Назад! Ваяна глава не свежда!
Даде ни пак надежда!
Море и земя - дует любим!
Връщаме се…
Пак!
Към всичко отпреди!
С морските вълни!
Връщаме се…
Пак!
Към всичко отпреди!
Всичко отпреди! - Всичко отпреди!
Нов плод!
Ще ти хареса.
Нищо не харесвам.
Това пиле ще го изям.
Нов стил! - Да.
Даже си имаме наш Пуа!
Казва се Буа!
Пазете се! - Ей! Внимавай!
Новото кану. Как беше? Казвай.
Трябва малко сила, за да обърна платното, но…
Ясно. - Не. Лото, не…
Мръдни.
Опа.
Здрасти! - Здрасти.
Отмятам перчема.
Научих го от тях.
Как беше този път?
Намерила си нещо!
Беше на една поляна!
Хейхей ми помогна да го намеря,
но това не е от нашето селце.
Дори не знам от какво е направено, но е доказателство.
Там някъде има и други хора.
Не знам защо още не сме ги открили,
но този остров, тате…
Мисля, че са там.
Само трябва да намеря тези звезди.
Ваяна!
Малката ми сестра!
Голямата ми сестра! - Малката ми сестра!
Голямата ми сестра!
Хванах те!
Цяла вечност те нямаше!
Нямаше ме само три дни.
Но ми липсваше през…
Какво ми носиш? - Какво ти нося?
Каза, че ще ми донесеш подарък.
Да видим…
За какво служи?
За какво…
Къде отиваме?
Тук са били нашите предци.
Тук научих, че сме били пътешественици.
Тук баба ми показа кои сме.
Баба!
Казала ти е да хванеш Мауи за ухото и да му кажеш:
"Аз съм Ваяна от Мотунуи.
Качвай се на лодката ми и върни сърцето на Тефити".
Точно така.
Да.
Колко време ти отне?
Няколко седмици. - Седмици?
Това е повече от цяла вечност.
Знам.
Но беше важно.
Ако не бях заминала, никога нямаше да стана пътеоткривател.
Като древните ни вождове.
Като последния велик навигатор…
Таутай Васа.
Преди Мауи да открадне сърцето на Тефити и да спрем да пътуваме,
таутай Васа е искал да свърже острова ни
с всички народи от целия океан.
Защото това, което можем да постигнем заедно,
местата, до които можем да стигнем…
Това е безкрайно.
И след като станах пътеоткривател,
аз трябва да продължа делото му.
А това…
Това ще ми подскаже как да го направя.
Накарай Мауи да отиде, а ти остани тук с мен!
Мауи полубогства някъде, но ако се появи,
хвани го за ухото и му го кажи.
Чи-хуу!
Ехо!
Не идвам с лошо.
Аз съм просто един стегнат полубог и само минавам оттук.
Отвори портала към острова и си хващам пътя.
Защо да рискувам да наруша правилата за теб,
след като създаде достатъчно главоболия на шефа ми?
Ей, Нало започна първи.
А ти ще довършиш?
Пак ще се съюзиш с великата ти простосмъртна?
Да се съюзим?
Говориш за момичето с кануто и тъпото пиле?
Не сме били в съюз.
Просто я използвах, за да си върна куката.
Нало е бог, Мауи.
Ако се опиташ да свържеш хората от океана, той ще те унищожи.
След това ще унищожи и нея.
Това си е между мен и него.
Ваяна няма нищо общо.
Ти я направи пътеоткривател, Мауи.
Сега тя има много общо.
Таен остров? Яко.
Искам от това.
Ваяна ще открие хора.
Хайде да ядем.
Не искаме свинското да изстине.
Трябва да престана да го правя.
Ваяна…
Тази вечер не е просто празник.
Преди много време
се е давала титла на последния велик пътеоткривател
с големи мечти като твоите.
Свещена титла, нещо повече от вожд…
Таутай.
Лидер, който обединявал целия океан.
Скъпа моя,
ще ни окажеш ли честта да приемеш тази титла?
Първият таутай на хората от хиляда години насам,
който да ни покаже докъде можем да стигнем.
Тази вечер пием от купата на предците ни,
както някога е пил таутай Васа,
предаваме ти неговата титла,
за да се свържем с миналото, настоящето
и бъдещето, което ни очаква.
Нека предците ни продължат да ни напътстват.
Голямата ми сестра!
За мен е чест да служа на народа ни.
Нека предците ни продължат да ни напътстват.
Таутай Васа.
Мотуфету трябва да е под звездите.
Какво?
Свий платното!
Вдигни греблото!
Не!
Къде е народът ми?
Таутай Ваяна.
Това е бъдещето пред вас, ако не намерите други хора.
Ако живеете в изолация,
така ще свърши историята за вас.
Не разбирам.
Намирането на сърцето на Тефити бе само началото.
Овладей бурята.
Обедини народите ни.
Намери Мотуфету.
Не знам как да стигна до него.
Огън в небето ще те напътства.
Почакай. Дори не знам колко далеч е.
По-далеч, отколкото стигнах аз.
Намери Мотуфету.
Обедини всички ни!
Не!
Ваяна!
Мотуфету.
Островът, който трябва да намеря, е Мотуфету.
Добре…
Направих някои проучвания, но…
Мотуфету.
Какво е това?
Древен остров,
където теченията на океаните са се сливали в едно
и така обединявали всички народи.
Докато не бил изгубен. Прокълнат.
Прокълнат?
В ужасна буря,
предизвикана от жадния за власт бог Нало…
Той вярвал, че ще бъде по-силен, ако раздели хората от океана и ни отслаби,
за да сложи край на историята ни.
Предците ни вярвали,
че ако достигнат Мотуфету, ще развалят проклятието на Нало
и възстановят морските пътища.
Това е единственият начин народите ни пак да се обединят.
Иначе край.
Трябва да свикаме съвет от…
Вожде!
Огън в небето.
Той иска да го последвам.
Към нови звезди.
Но това може да отнеме цял живот.
Таутай Васа не се е върнал.
Това е зов от предците, Туи.
Ами ако повече не я видим…
Как така повече няма да те видим?
Симеа, не, това…
Не искам да заминаваш!
Симеа…
Мамо, това…
Толкова скоро.
Ами ако…
Сега си таутай, Ваяна.
За някои неща…
…никога не се чувстваме готови.
По име знам звездите горе.
Нов копнеж неудържим
промъква се и всичко в мен гори.
Това е път, избран отдавна,
но днес залогът става друг.
Ветровете ме зоват
далеч оттук.
Ще стигна ли…
Сърцето казва "стой".
Да тръгна ли…
Дали това е избор мой?
В далечен свят
небесата днес мълчат.
Но ще мога ли
без своя дом и без подслон
във далечен свят?
Да оставя този бряг
и отново да потърся верен знак
вън от моя свят.
Има роля тук съдбата,
бавно следва своя план,
щом всеки ход е може би предначертан.
Предците ни издигат глас!
Да тръгна ли?
За сбогом
е настъпил час!
В далечен свят…
Там, сред хиляди вълни
ще изгубя ли
неща любими отпреди?
Във далечен свят…
Да оставя този бряг
и отново да потърся верен знак
вън от моя свят?
Със нея бях до този ден
и дано да ми прости…
Бабо!
Аз винаги ще бъда близо,
но може би път имаш свой!
Какво те тревожи толкова?
Не е като миналия път.
Миналия път не беше достатъчно голяма, за да разбереш какво може да изгубиш.
Или научиш.
Но ето ни тук. Все още сме заедно.
Просто по малко по-различен начин.
Не мога да видя какво те очаква,
но винаги ние сами избираме кои да бъдем.
Това е по-важно от Мотунуи.
По-важно от нас.
Ще отплавам към новите небеса,
за да обединя народите на целия океан.
След това ще се завърна у дома.
В далечен свят,
без дори да знам кога,
ще докосна пак брега,
щом знам коя съм аз.
Аз съм Ваяна!
Океанът в мен трепти
и не мога да изгубя себе си!
Знам едно… Пътя мой…
Следвам го!
В далечен свят!
Ваяна, трябва ти екипаж.
Хейхей и Пуа не се броят.
Това е на другия край на океана.
Не мога да ги помоля да…
Хората ни ще се отзоват, ако им позволиш.
Последния път пилето оцеля.
Значи ще ми трябва по-голямо кану.
О, да! Чисто нов,
лъскав и двукорпусен дизайн.
Най-доброто ми кану до момента. Яко!
Най-добрият стандарт за екипажа. - Лото!
Искам те в екипажа.
А, добре. Значи ни трябва нещо по-добро.
Фермер? В морето?
Не може да се храним само с риба.
Това значи разсад. Поливане на растенията.
И с най-добрия ми чирак ще гладувате!
Именно. Трябва ни специалист.
Да, трябва ви… Трябва…
Благодаря, Келе! Ти си най-добрият!
Сам се насадих.
Здрасти, Мауи.
Мина известно време.
Не знам къде си, но…
Помощта ти ще ми е от полза.
Мауи!
Мони. - Всъщност сме и двамата.
Мауи и аз.
Част от поредица е.
Еха.
Жалко, че Мауи не е тук.
Трябва ти някой, който знае старите предания,
някой, който е адски силен,
с прекрасна коса и…
Май знам един друг такъв.
Да!
Тръгвам с Ваяна
на мисия от предците!
Ще има сведения от първо лице, хора!
Идвам с теб.
Ще се върна възможно най-скоро.
Обещавам.
Ами ако не се върнеш?
Океанът…
…е мой приятел.
Наш приятел.
Той ни обединява.
Няма място,
на което да отида
и да не съм с теб.
Значи можеш да вземеш частица от дома.
Обичаме те, Ваяна!
По-добре се дръжте.
Добре.
Още веднъж.
Това не е краят на историята ни.
Съдбата не ни води към края.
Заедно ще се надигнем като един!
Заедно ще си върнем свободата!
Този схвана.
Да. Ти, красавецо.
Сега само трябва да стигнеш до куката ми.
Стигни до куката ми.
Да! Точно така. Справяте се.
Това имам предвид! Да!
Справяте се! По-високо. Точно така.
По-високо! Почти стигнахте. Още малко…
Не, не.
Какво…
Спокойно. Стига. Познаваш ме. Ще ни измъкна от тази ситуация.
Не, нямам нужда тя да ме спасява.
Отново.
Защото ще умре.
Нало мрази хората повече и от мен.
А нека ти кажа нещо. Той ме мрази много.
Колкото по-далеч е Къдрокоска оттук, толкова по-добре.
Сами сме!
Да, успях.
Бих те пуснала, но…
Наистина ми се иска да се запозная с малката ти приятелка.
Имам планове и за двама ви.
Какво? Хей…
Приятен обяд!
Лото! Какво правиш?
Подобрения.
Добре.
Кануто е съвършено в това си състояние.
Съвършенството е мит.
Човек греши, учи се и след това умира.
Мони! Греблото?
Разбира се. Ти си пътеоткривател.
Не. Не!
Хора, целият океан разчита на нас.
Затова трябва да се стегнем, да държим курса
и всеки да остане на кануто.
Почакайте. Къде е фермерът?
Кога кануто ще спре да се движи?
В океана сме.
Мони! - Лото. Мони е другият.
Хора, никога няма да…
Ако не се слеем в едно с океана!
Не може да се слееш с течност.
А и аз не мога да плувам!
Сякаш… Добре. Това е…
Сега всички изглеждат тъжни.
Който е проектирал кануто, е забравил за тоалетната!
Аз го проектирах, но сме заедно тук. - Защо се навих да дойда?
Дори не трябваше да…
Не ми е ясно какво правиш.
Хора!
За да стигнем Мотуфету и да развалим проклятието, трябва да работим заедно!
Да намерим общ ритъм!
Аз не пея!
Ще я видим тази работа!
Стани и не се мотай,
създай си легенда своя!
Едно само запомни,
трябва да си във строя.
Виж сега
как по вода ни върви!
Върви ни друг път.
Океанче, може ли?
За малко навън излез.
Защо да стоиш във мрака?
Нали е забавно днес?
Куп нови неща ни чакат!
Ето, виж!
Все по вода ни върви!
Ще повърна. - Знам как да помогна!
Ветрове и вълни с нас летят!
Накрая може би ще ни потопят.
Лото! - Само казвам.
Дават темпо вълните,
пак блестят звездите!
И чудни са дните ни,
Щом по вода ни върви!
Щом ни върви!
Щом по вода ни…
Върви!
Започва страхотно май.
На мен щури неща ми дай!
Ще стигнем, повярвай!
Защото заедно можем!
Щом по вода ни върви!
Полудявам, като плавам по вода май.
Това е страхотно!
Само пясък и дърво ми дай.
И със скорост нечувана
купон бушува,
блести океана,
щом по вода ни върви!
Грешка. - Какво?
Ами… но я връщам за поправка! Тази песен е сладурска.
На вашите въпроси
ето моята добавка. Няма съвсем идеални неща!
Тук си караме епично, други също са върхът!
И ето защо аз чертая, дерзая, мечтая
и всичко се срутва накрая.
Имам свежи находки, гениални разработки!
Уж въпросите решавам, но потъват моите лодки.
Пропадаме здраво при всеки проблем.
Да си кажем направо се проваляме съвсем.
Щом не ти върви, дай на следващия ден.
Дзак! Това е най-доказаното!
Мото на Лото… Провалите са вечни,
а после - пълен мрак!
Щом по вода ни върви!
И буквално по вода ни върви!
Щом по вода ни върви! - Ама вярно по вода ни върви!
Идвай, Келе. Океанът ни е приятел.
Започва добре денят.
Върнете ме на сушата!
Целта приближава,
но навярно доста остава.
Щом по вода ни върви!
Сега всички!
Летен бриз… - Грабва ни…
И летим… - Сред вълни…
По места… - В облаци недокоснати…
Щом по вода ни върви!
Ще се справиш, Келе!
Щом по вода ни…
Върви!
Не трябваше ли да следваме това?
Да не…
Никой да не се паникьосва. Сигурна съм,
че си има причина да стане така.
Вероятно е за добро, нали?
Хей!
Мони! Дръж греблото!
Опитвам се.
Нещо не е наред с кануто!
Не е от кануто, а от течението!
Какво?
Здрасти, океанче.
Нямах други инструкции, освен да следвам кометата.
Ако ми казваш да сменя курса,
направи го по друг начин.
Суша?
Суша!
Мотуфету!
Открихме го.
Много бързо.
Хора ли чувам?
Това не е остров.
А това
не са хора.
Какам… - Мора?
Трябва да се махаме!
Какво унижение.
Фермер, убит от кокосови орехи.
Просто ни игнорират?
Това е добре. Нали? Това… Добре ли е?
Добре. Хора?
В трюма.
Чрез центробежната сила увеличава скоростта.
Ваяна!
Чао-чао. Благодаря за превоза!
Давайте, куку…
Мявки!
Чуйте ме!
На свещена мисия сме!
Освободете ни.
Почакайте!
Какво правите?
Какво става?
Това са…
Аматьорски драсканици.
Глупак. Питат дали ти си го нарисувал,
защото искат да им го разтълкуваш.
Вашият роден остров…
…се намира в едно море с Мотуфету.
Когато Нало е разделил океана, за да отслаби хората в него…
…предците ви са били откъснати от домовете си.
Мислели сте, че най-накрая сте намерили пътя обратно,
но сте попаднали на тази гигантска мида.
И сега се притеснявате, че завинаги ще останете разделени.
През цялото това време
те са се опитвали да стигнат до дома си.
Ако ви помогнем да победите мидата,
вие ще ни помогнете да стигнем до Мотуфету.
Заедно.
Ехо? Все още сме като желе!
Какво ще правим по въпроса?
Тя не може да си мръдне и пръста.
Невротоксините влияят на мускулите ни и…
Почакайте. Стойте.
Мидата е един гигантски мускул.
Ако я приближим достатъчно и уцелим с това в ганглия…
Лека нощ, мида. Здравей, Мотуфету.
Дали ще се получи?
Искате ние да го направим.
Щеше да е по-лесно, ако не бяхме като желе.
Спокойно. Ще оправят положението.
Как?
Какво е това?
Има вкус на кокос.
Мина над нас, нали?
Добре, откъде ще получим токсина за мидата?
Извира и от двете страни.
Хайде. Трябва да вървим!
Какво?
Сключихме сделка.
Ние се справяме с мидата, вие помагате да стигнем до Мотуфету.
Малък си, но пък силен.
Това май е боен поздрав, за да покажат уважението си.
Или "чао", в случай че сдадем багажа.
Еха.
Как ще уцелим ганглия,
като не знаем как изглежда?
Мисля, че ще разберем как изглежда, като го видим.
Да.
Значи просто…
И стигаме Мотуфету?
Мисията е изпълнена.
Не, не!
Затова винаги имаш резервен план.
И още един.
Още един щеше да е безумие.
Не!
Чи-хуу!
Трябва да се махаме!
Почакай! Какво… Хей! Не…
Мони! - Ваяна!
Ваяна!
Ваяна?
Признавам, че ми хареса.
Какамора!
Вие направихте това!
Обърках се.
Впечатляващо.
Като киселина е.
Ще чуя ли "чи-хуу"?
О, да!
Сега само трябва да стигна до бебчето си.
Мауи!
Татуировката се движи. - Хей.
Татуировката се движи! - Не, не.
Чуйте ме. Аз съм полубог…
Късметлийка! - Престанете!
Искам и мен да фрасне татуировката.
Хей!
Добре. Първо правило…
Не.
Само… Добре. Някой да ме…
Ще ме върне ли някой?
Аз! - Не.
Някой друг.
Така става, като срещнеш личния си герой.
Да, нали?
Добре.
Първо правило. Не сте ме виждали в това състояние.
Въпреки че и така съм готин.
Приличаш на камък в бъбрек.
А ти на човек, който е имал камъни в бъбреците.
И така…
Здравей, беконче.
Добре. Мисля си, че има предистория, с която трябва да се запозная.
Всъщност… Знаете ли какво? Зарежете.
Не искам да се привързвам към вас, ако ще ви сполети…
Разбирате ли ме? Но това няма да се случи.
Няма да се гътнете. Не знам защо го казах.
Въпросът е, че боговете си имаме работа.
Така че ще се залавям.
Добре. След малко се връщам.
А дотогава, да не пукнете. И не говорете с никого.
Ако видите луда жена прилеп, бягайте.
Тя е зла.
Пазете се от нея, иначе ще умрете.
Да слушате. Мауи изчезва!
Закуска!
Закуска.
Къде е Ваяна?
Симеа?
Симеа!
Какво правиш тук?
Не съм тук.
Погълна те гигантска мида
и историята ни ще свърши,
защото няма да помогнеш на хората на океана,
а предците ти ще кажат:
"Ваяна, мразим те завинаги. Завинаги".
Ще се справя.
Ще се справиш.
Спокойно.
Не хапя.
Тя може да те ухапе.
Отдавна не съм срещала пътеоткривател.
Харесва ми греблото.
Искаш ли да видиш как го използвам?
Наперена.
Приличаме си в това отношение, Ваяна.
Човекът, за когото и боговете говорят.
Коя си ти?
Матанги.
Пазителка на това малко късче от рая.
Тук ли живееш?
Не съм го избрала аз.
Мауи не ме ли е споменавал?
Вероятно е бил твърде зает да си играе с татуировката си.
Хайде, ела.
Никъде няма да ходя с теб.
Трябва да… - Да се махнеш оттук,
да развалиш проклятието на Нало, да намериш Мотуфету.
Тук съм, за да ти помогна.
Знаеш пътя до Мотуфету?
Мислиш, че можеш да стигнеш някъде само ако знаеш пътя?
Това правим пътеоткривателите.
Имаш много да учиш.
Истинският пътеоткривател не знае пътя.
Това е идеята.
Да откриеш пътя, който досега не е откриван.
Ако искаш да развалиш проклятието на Нало, стига си играла на сигурно.
Загуби се.
Защо да те слушам?
Защото Нало хвана и мен в капан.
Искам да победиш Нало,
защото тогава и аз ще бъда свободна.
Какво?
Хиляди години бях забита,
свита в тъмен прах.
Изгубих всичко, но едно разбрах…
Подай ухо
и чуй какво…
Защо слушаш своя страх?
Винаги има и друг начин да стигнеш там, където искаш.
Само трябва да мислиш малко по-различно.
Как така по-различно?
Радвам се, че попита.
Не стой, тръгни,
върви докрай!
Стигни ръба, не се колебай!
На всеки завой животът е опасна игра.
Дали е зло, или добро,
невинаги е сигурно.
Но тук сме без правила!
Слушай мен!
И само не стой!
Това е ужасен съвет.
Значи не ме слушаш.
Виж около нас.
Посоките са граници,
пределът е в очите ни,
грабвай този миг,
не чакай, а скочи!
На мен се довери!
Чуй ме, ти имаш сила
да стигнеш до края!
Черупка изгнила бях аз
в път към рая!
Сега накъде?
Целта е далечна!
Как ще разкриеш дилемата вечна?
Но само не стой, тръгни,
върви докрай!
Стигни ръба, не се колебай!
На всеки завой животът е опасна игра!
Дали е зло, или добро,
невинаги е сигурно!
Но тук сме без правила!
Решавай сега! Чуй…
Щом доброто смело следваш,
отключваш пътя друг.
Виж мен във тази клетка,
без лъч надежда…
Съдба жестока имам тук!
Ти имаш шанс, повярвай,
знам, страшно е, но няма как!
И твоят избор е залог,
за старт, за скок,
за всеки нов урок!
Не стой, тръгни,
върви докрай!
Стигни ръба, не се колебай!
Не стой, животът е опасна игра!
Дали е зло, или добро,
невинаги е сигурно!
Но тук сме без правила!
Не стой! Не!
Винаги има и друг път, Ваяна.
Какво ще правиш?
Няма да стоя.
Не стой!
Винаги има друг път.
Порталът на боговете.
Няма да те прекара чак до Мотуфету,
но ще съкрати пътя за теб и екипажа ти.
И г-н Кокосово масло.
Кой е г-н…
Винаги звездна поява.
Мауи!
Не се бой! Спасена си!
Тя го отвори?
Това ли беше планът ти? Да ме държиш в плен, за да тръгнем заедно?
Определено не съм те държала, защото имаш дар слово.
Почакай!
Е, тръгваме ли?
Не можеш да тръгнеш?
Развали проклятието на Нало
и може би един ден ще се видим пак.
Помни, винаги има друг път,
дори да трябва да се изгубиш, за да го намериш.
Късмет, таутай Ваяна.
Ще се справиш.
Ако Нало разбере, че съм помогнала, ще умрем от мълния.
Мауи изглеждаше добре.
Ще целуна прасето! - Юпи! Хей!
В портала на боговете сме!
Хора! Хайде пак всички заедно!
Заедно с Мауи. Почакайте.
Къде е Мауи?
Как е, Къдрокоске?
Мауи!
Да беше предупредила за новите дрешки.
От хиляда години се мотая с тези листа.
Не мога да повярвам, че си тук!
Приятел. Липсваше ми.
Да.
Извинявай. Това бе странно. Странно ли беше?
Това е най-великият ден в живота ми.
Обичам го този тип. Хич не ме плаши.
Може ли да поговорим?
Пуа! Това е Пуа.
Видя ли онзи какамора?
Мислех, че ще ни убие в мидата, но се оказа много готин,
иначе нямаше да срещна Матанги, която беше страхотна,
така открихме теб и… - Къдрокоске!
…ще развалим проклятието на Нало заедно и…
Извинявай. Говори.
Всички ще умрете.
Какво?
Нало не просто е скрил Мотуфету в буря.
Скрил го е в чудовищна буря,
в прокълнат океан, от който няма измъкване,
и го е потопил на дъното.
Тоест, човек не може да стигне дотам.
Ако аз не разваля проклятието,
вие сте с еднопосочен билет за отвъдния свят,
затова не исках да идваш,
защото сега си в капан
и ще умреш, екипажът ти ще умре,
а този път и пилето ще умре.
Но…
Радвам се да те видя.
Пристигнахме.
Хубава работа, Мауи,
но това място ми се струва супер.
А и вижте!
Съзвездието!
Ето го!
Хора…
Предците ни нямаше да ни призоват, ако нямаше как да се справим.
Набрали са те погрешка.
В това ще има смисъл след 2000 години.
Таутай Васа каза, че само ако стигнем до Мотуфету,
народът ни ще има бъдеще.
Щом е такъв всезнайко, защо не ти е казал, че островът е… потънал?
Защото ми каза да последвам огъня в небето.
И това ме доведе право при теб.
В което има логика, ако Нало мисли, че е по-силен,
като разделя хората,
значи може би ще развалим проклятието, ако работим заедно.
Ти ще повдигнеш острова, а аз ще стъпя на него.
"Мауи и Ваяна отново заедно!
Невероятни!"
Ще се получи.
Нали, океанче?
Океанче?
Ваяна…
Океанът
не може да ти помогне тук.
Бабо!
Всъщност мисля, че това е подарък за добре дошли
от Нало.
На ти, глупендер!
Човеци, по местата! Ще действаме заедно
и ще се справим!
Трябва да обсъдим начина ти на подбор на екипаж.
Деденце! Слизай долу!
Мразя ги тези.
Хей! Аз съм възрастен човек.
А аз съм на 3000 години.
Което ме прави по-възрастен.
Трябва да им удържим до изгрев.
Нощни животни ли са?
Да. Чи-хуу!
О, да!
Намигна ли ни?
Зад нас!
Дръжте се!
Ваяна, не можем да завием толкова рязко с това платно.
Ще се получи!
Ваяна!
Мони!
Ваяна!
Мони!
Не! Греблото!
Мони!
Мони…
Ще се оправим.
Предците… - Ваяна…
Кануто на таутай Васа…
Сега не е моментът да ти казвам: "Казах ти".
Затова няма да го правя, защото ще се почувстваш още по-зле.
Просто… - Но вярвам в теб.
Никой друг не вярва. А така.
Разведри се, шампионе. Какво?
Държах се мило.
Без зърната. Престани.
Добре, ще говоря с нея!
Знам, Мауи.
Просто…
Всеки път, когато си помисля, че знам
какво трябва да направя,
всичко се променя.
Не мога…
Мони за малко да умре!
Ако заради мен народът ни изчезне…
Това е сериозно!
Нещо разсейва ли те?
Може би проклятието може да се развали, както ти каза,
като работим заедно.
Аз го вадя от морето,
но човек стъпва на брега.
Чуй ме, разбирам те.
Никой не иска да не му се получава в работата.
Защо въобще си тук?
Защото…
И аз съм падал духом.
Не виждах път напред.
Но някой се появи.
Някой, когото подценявах.
И тя ме вдигна духом.
Не съм направила нищо като хората,
откакто напуснах острова.
Хей…
Винаги има път напред.
Искаш да минеш по него ли?
Трябва да чи-хууваш.
Хич не те бива в това.
Аз съм най-добрият.
Някога бях човек,
но вече съм полубог.
Никога не знаеш какво следва.
Напротив, знам.
Чудовищната буря на Нало!
Искаш ли да я преодолеем?
Стига си се опитвал да…
Ха, чуй сега!
Усещам проблем, тревоги имаш безчет!
Не се отчайвай съвсем,
стани и давай напред!
Не стой във съмнение,
щом имаш решение!
Бъди вдъхновение!
Имаш сила и плам,
ще се пребориш, помни!
Но ти се чудиш, нали?
Ха, сама прецени!
Водите дълбоки са,
но ти имаш опита.
Страха забрави, дръж посоката!
Не мога, ще го кажа…
Чи-хуу!
Коя си… Коя си…
Коя ще бъдеш ти?
Не чакай, не чакай…
Легенда сътвори!
Повярвай, Ваяна,
хвани съдбата си!
Ще го кажа, ще го кажа,
ще го кажа… Чи-хуу!
Не питай, опитай,
откривай всеки знак!
Набирай, не спирай,
опитвай пак и пак!
Повярвай, Ваяна,
хвани съдбата си!
Ще го кажа, я да чуя,
я да чуя! Чи-хуу!
Гле'й сега,
във бурята нужни са яки крака!
Не е ли ясно, опасна ще бъде тази игра.
За теб е тревожно,
за мен не е сложно.
Отново показвам ти, казвам ти…
Че си умна, така е! Защо да го крия?
Ей, няма дрънкане, мрънкане!
Щом даже на мен се репчиш!
Знаем от кой се учиш, нали?
Не че си връх, но близо почти!
Аз съм до теб, фурия, двигател!
Колко човеци наричам "приятел"?
Чи-хуу!
Коя си? Коя си?
Коя ще бъдеш ти?
Не чакай, не чакай,
легенда сътвори!
Повярвай, Ваяна,
хвани съдбата си!
Я да чуя, я да чуя…
Чи-хуу!
Сега аз ще кажа мотивираща реч.
Дали си готова да стигнеш по-далеч?
На теб дължа този супер вид!
Не мислех дори за миг, че ти ще си моят хит!
До мен остана в доста беди,
в теб опора открих.
Но този изпит е твой
и днес залогът си ти!
Така, но няма проблем, целта си е там,
но знаем, че шанс няма голям.
Залагам сега на момиче с огромно сърце и със смела душа!
Коя си? Коя си?
Коя ще бъдеш ти?
Не чакай, не чакай,
легенда сътвори!
Повярвай, Ваяна,
хвани съдбата си!
Я да чуя, имам нужда,
да извикаш… Чи-хуу!
Не питай, опитай,
откривай всеки знак!
Набирай, не спирай,
опитвай пак и пак!
Повярвай, Ваяна,
хвани съдбата си!
Я да чуя, да извикаш…
Чи-хуу!
Ваяна, с промяна
твориш съдбата си!
Завладявай, побеждавай,
я да чуя… Чи-хуу!
Повярвай, Ваяна,
открий съдбата си!
Я да чуя, да извикаш…
Чи-хуу! - Чи-хуу!
Давай, принцесо.
Все още не съм принцеса.
Много хора те смятат за такава.
Знам, че това, което поисках от вас,
е много.
Знам, че кануто ни е
в много лошо състояние,
но вярвам, че заедно…
Намерихме начин да го оправим.
С малко помощ от предците, да.
Декорациите са мое дело.
Използвахме пилето.
Моите уважения.
Нало иска да сложи край на историята ни,
но няма да позволим това да се случи.
Само трябва да го надхитрим,
да измислим нови номера, с които не е запознат.
Обмислях някои идеи.
Също така си имаме полубог.
Да, малко е занемарен,
но по-добре от нищо.
Мисля, че изглеждаш супер.
Добре. Плаваме до сърцето на бурята на Нало.
След като повдигна острова, всички отивате на него.
Ще е по-трудно от всичко, срещу което сме се изправяли.
Затова, ако някой иска да…
Цял живот съм изучавал историите на народа ни.
Благодарение на теб ще изживея една такава.
Добре тогава.
Да вървим да разваляме проклятие.
Да.
Отдавна не съм вадил остров от дъното.
Помня, че трябва да свивам и коленете.
Имам чудесна стойка.
Знаеш ли какво? Марш под мишницата.
Започва да ми въздейства.
Като трън в гащите.
Прекрасно.
Щом приключим с това,
си отиваме вкъщи.
Къдрокоске.
Буря.
Просто е страшничка.
Май ми липсва лава чудовището.
Големичка вълна.
Можем да я заобиколим. Всички по местата!
Готови за смяна на курса.
Ей, умницата…
Провери слънчевия часовник.
Защо? Колко е часът?
Настъпи часът на Мауи! - Настъпи часът на Мауи!
Да вдигаме острова и да покажем на този въздухар кой е шефът!
Да!
Давай тежката артилерия!
Забавно е, нали?
Чи-хуу!
Да!
Завърти, ще минем отгоре.
Лото? - Заемам се!
На ти, Нало!
Какво ще кажеш за това?
Момент, какво?
Да!
Точно така!
Стига де!
Постоянно ни притискат!
Трябва да обърнем! Хора?
Не, не.
Мауи!
Спокойно. Справих се с половината. Да видим резултата?
Нало мами.
И е страхливец, защото…
Сещаш се, избягва ме.
Не му пука за теб.
О, пука му.
Казвам, че иска да спре хората… Нас.
Защо се усмихваш?
Можем да се възползваме от това. Разсейваме Нало, той тръгва след нас,
докато Мауи стигне центъра
и повдигне острова.
Промяна в плана. - Добре.
Къдрокоске, не можа да пребориш бурята по-рано.
Как ще го направиш сега?
Мисля, че го измислих.
Ще трябва да накълцам мачтата.
Ако все се връщаш да ни помагаш,
няма да развалим проклятието на Нало.
Можем да отклоним бурята, Мауи.
Това е единственият начин.
Бъдете възможно най-бързи.
Мога да повдигна милион острова,
но ако вас ви няма, за да стъпите на тях…
Ще се видим, Мауи.
Ще се видим, Ваяна.
Бекон, яйца…
Голям ястреб!
Колко сте сериозни.
Ще се видим на острова!
Лото!
Мърдайте!
Въртеливото нещо идва!
Май трябваше да направя прототип.
Бинго!
Лото! Ти си гений.
Нямаше да успея без Мони.
Дръжте се!
Няма добра опора!
Намерил е Мотуфету!
Нало знае, че го е намерил.
Проклятието няма да се развали, ако не го стигнем.
Трябва да стигнем до острова!
Давайте!
Малко съм зает.
Още една вълна.
Трябва ни по-висока скорост.
Трябва да намалим тежестта.
Хайде, хлапе!
Дръжте се!
Завърти!
Вдигай!
Не!
Мауи!
Мауи…
Мауи!
Не!
Ваяна!
Всичко е изгубено! - Не знам какво да правя!
Няма как да се измъкнем!
Не мога…
Няма…
Няма път за бягство!
Има и друг път.
Винаги има друг път.
Има друг път до острова!
Има друг път!
Не! Ваяна, не може да го направиш! - Твърде дълбоко е!
Намерете Мауи! - Ваяна!
Не! Ваяна!
Ваяна?
Ваяна!
Ваяна…
Ваяна.
Ваяна, не може да умираш.
Моля те…
Моля те.
Все още сме заедно.
Просто по малко по-различен начин.
В далечен свят
към безкрая ще летим.
Сред кипящите вълни
зад нас е всеки бряг.
Към далечен свят,
в който пак изгрява ден.
И морето се прелива във небе.
Можем, знам…
Да сме там!
Във далечен свят!
Еха!
Вдигна нивото.
Да.
Това значи ли, че…
Да. Моите татуировки все пак са по-готини от твоите.
Танцът на щастието!
Беше много щуро…
И тогава… Дръжте се. Еха!
Да.
Ваяна! Ти си жива!
Океанче!
Липсваше ми.
Хайде. Още малко.
От вдигането на цял остров се огладнява.
Ухаеш много приятно.
Това е Мотунуи.
Домът ни.
Това е неговият остров.
Вече говоря езика на какамора.
Има толкова много острови.
Да.
И кой знае?
Може би един ден ще намерим…
Ще те помоля да не правиш така.
Хора?
Това са хора!
Бам! Заковах го.
Каква каша.
Пак заповядай.
Здрасти, как я караш?
Яко отмятане на перчема.
Добре. Търся Симеа.
Здрасти.
Тук има ли момиче на име Симеа?
Аз съм Симеа.
Определено си ти.
Остави ме само да…
Мауи!
Имитаторки на Ваяна! Дръжте малко!
Очаквах да си по-голям.
Да. Много по-голям.
Добре. Сестра ти ме изпраща
с подарък за теб.
От Мотуфету.
За какво служи?
Малката ми сестра!
Голямата ми сестра!
Малката ми сестра!
Голямата ми сестра!
Харесва ми това, което си ми донесла.
Носим нещо повечко.
Това е само началото.
Ауе, ауе - земя откриваме!
Далечен остров, непознат и нов!
Ауе, ауе - и винаги се връщаме! - Закуска!
На този чуден остров… - По-готина закуска.
…далеч, далеч!
Пред нас открива се различен свят.
Творим предания,
нашепвани от вятъра безкрай.
И винаги се връщаме
на този чуден остров.
Далеч, далеч!
Чи-хуу!
Далеч, далеч!
СМЕЛАТА ВАЯНА 2
По име знам звездите горе,
нов копнеж неудържим.
Промъква се и всичко в мен гори,
това е път, избран отдавна,
но днес залогът става друг.
Ветровете ме зоват далеч оттук.
Ще стигна ли…
Сърцето казва "стой".
Да тръгна ли, дали това е
избор мой?
В далечен свят
небесата днес мълчат.
Но ще мога ли без своя дом и без подслон във далечен свят.
Вън от моя свят.
Да оставя този бряг…
И отново да потърся верен знак,
вън от моя свят…
Има роля тук съдбата,
бавно следва своя план,
щом всеки ход е може би предначертан.
Предците ни
издигат глас, да тръгна ли?
За сбогом е настъпил час!
В далечен свят,
без дори да знам кога
ще докосна пак брега,
щом знам коя съм аз,
аз съм Ваяна!
Океанът в мен трепти
и не мога да изгубя себе си!
Знам едно…
пътя мой…
следвам го!
В далечен свят!
Човек не би трябвало да може да стигне до Мотуфету
или да развали проклятието ми.
Ами…
Аз, разбира се, нямам представа как е успяла.
Нало, платих си дълга. Приключихме.
Не.
Едва сега започваме.
Извинявам се. Злият смях забранен ли е?
Не знаех.
Но тя унижи и мен.
Много добре разбирам как се чувстваш.
Ако ти се говори…
Добре. Твърде рано е. Искаш ли да чуеш една песен?
Имам нова песен. Казва се "Раци-краци".
Раци-краци, раци-краци!
Едно, две, три четири, пет, шест, седем, осем, девет, десет.
Нещо такова. Идеална е, ако броиш нещо.
Превод на субтитрите: Димитър Златинов